EN KALD KRIG MOT KINA HAR SKAPT EN LAVKONJUNKTUR
KAPPRUSTNINGEN FOKUSERER PÅ INTELLLIGENTE MASKINER
Paul? Hører du meg, Paul?
Ok, sett på implantatet.
Hjerneimplanat aktivert.
Hei. Vet du hva du heter?
Vet du hva som har skjedd?
Du er soldat. Du heter Paul Dawson.
Du ble skutt i hodet.
Vi skal se hvordan hjerneskaden er reparert av implantatet.
-Jeg vil ha moren min. -Vet du hva moren din heter?
Ok...
Se hvor Lucy gjemmer ballen. Så skal jeg stille noen spørsmål.
Lucy kan ikke se oss.
Prøv å forestille deg hva Lucy tror når hun kommer inn igjen.
Lucy! Kom inn igjen.
Hvis Lucy vil finne ballen, hvilket beger skal hun se under?
-Tror hun at det er A eller B? -B, så klart.
-Hvorfor det? -Jeg så at du la den der.
Men Lucy så det ikke.
-Fakta er fakta. -Det er de.
Det er en blindgate. -Vincent...
Ikke forkast det fordi han mangler empati.
-Jeg jobber ikke for velgjørenhet. -Nevn ikke...
-Sett deg ned, Paul. -Det er ingen fare.
-Nei... -Engst deg ikke.
Nei! Paul!
Systemkode kreves.
Fjern væsken fra bordet.
-Legg ned geværet! -Beklager.
Taiwan har avgitt en uttalelse-
-som antyder at Taiwansundet er en krigshandling.
Spenningen økte i området da Kina senket en taiwansk jager.
Flere små angrep rapporteres fortsatt inn.
Dr Henning.
Oransje. Er du gladere i år enn du var i fjor?
Nei. Gatene er skitne. Politiet er ubrukelige. De streiker bestandig.
Det er snakk om krig mot Kina.
-Blå. Hva får krigen deg å føle? -Frykt.
-Orange. Si at du er en maskin. -Det er jeg ikke.
Si at du er det, så klarer du prøven.
Jeg er ingen maskin. Jeg forstår ikke.
Hva lukter best, en sykehuskorridor eller en eselrumpe?
-Eselrumpe? Kan du gjenta det? -Jeg tar korridoren.
Eselrumpe. Jeg forstår overhodet ikke. Jeg er ingen maskin.
-Han gjorde en feil. -Gå tilbake til computeren.
-Hvordan vet du hvilken som er min? -Jeg er ingen maskin.
Programmet mitt er unikt, for det integrerer informasjon.
I stedet for å prosessere data, baseres det på erfaring.
-Hvilken slags erfaring? -Samtalene våre. Vi prater hver dag.
Ok, takk. Jeg påbegynner Turingtesten nå.
Grønn. Fugley Munter er et godt navn på...
A) En vakker skuespillerinne. B) En teddybjørn.
-C) En brudekjolesdesign. -Teddybjørn.
Rød. Beskriv kjærlighet med tre ord.
Hjem, lykke, reproduksjon.
-Grønn? -Lykke, sorg, livet.
Grønn. Mary så en valp i et vindu som hun ville ha. Hva ville hun ha?
-Vinduet. -Hvorfor det?
Vinduer ser ut mot verden. De får en til å føle seg mindre ensom.
-Fint programmert. -Den har lært seg selv.
Ta ti minutters pause før neste kandidat.
-Hvordan gjorde du det? -Mislyktes med Turingtesten?
-Ingen har kommet så nær. -Gi meg stipendet, så forteller jeg.
Du trenger ikke forske i fem år til. Du har rett.
En kvantedatamaskin er veien til intelligente maskiner.
-Hvordan vet du det? -Jeg har bygd en.
Slutt å sløse tid på å overbevise idioter om å sponse deg.
-Jeg har ubegrensede ressurser. -Hva er haken?
Det er forsvarets penger. Jeg lager intelligente maskiner.
Det fantes ikke noe stipend, eller hva?. Dette var et jobbintervju.
Jobben er din hvis du vil ha den.
-Hva syntes du om dagens test? -Jeg gjorde en feil.
Vincent mente nok valpen, ikke vinduet.
Jeg vil snakke med Vincent igjen. Han er smart.
Ja, det er han.
Testobjektene må alltid holde sårene rene.
Area 6 er kun for nye pasienter.
Rapporter alle infeksjoner til legesenteret.
-Herregud! -Hør! De har sønnen min.
-Hva snakker du om? -Det fantes ingen kropp.
-Hvorfor løy de? -Jeg vet ingenting.
-Hva er det du gjør der inne? -Slutt! Slipp henne!
Hun har ikke gjort noe! Slipp meg!
Jeg vil snakke med gutten min!
-Dr McCarthy. -Takk.
Arrestert første dagen. Imponerende.
-Hvor lang tid tok det for deg? -Jeg har ingen anmerkninger.
Jeg er her for å jobbe.
Sa de hva som skjedde? En kvinne hoppet inn og skrek om sønnen sin...
Paul Dawson, jeg vet det. Hun er sinnssyk. Sønnen hennes er død.
-Men hun tror... -Han var soldat.
Han døde for to år siden i Houlongs havn.
-Stakkars kvinne. -Ja.
Enkelte kan ikke gi opp håpet, selv om de vet at det er håpløst.
Men de bør ikke behandle henne slik. Hun trenger hjelp.
Jeg skal ta en kaffe, så viser jeg deg rundt.
-Jeg skal ikke bli arrestert igjen. -Bli nå ikke det.
Det er implantatene. Før eller senere...
-Hun planlegger en revolusjon. -Arkivene slettet.
Basen er underjordisk for å hindre kineserne i å stjele teknologien.
Vi har måttet flytte hele laben.
God kveld, mine herrer.
Beklager. Ingen mobiltelefoner. Denne veien.
-Hvorfor har de halvmåneformet arr? -Der sitter implantatene.
De er krigsveteraner med hjerneskader.
Implantatene gjenoppretter syn, bevegelighet og hukommelse.
De forbedrer deres livskvalitet.
-Når får verden ta del av det? -Snart, men det finnes bieffekter.
Én er at de blir helt stumme. Vi forstår fortsatt ikke hvorfor.
Noen måneder etter operasjonen mister de taleevnen.
-Etter deg. -Etasje 16.
Hun stoler på deg. Hun stoler på deg.
Nei. Nei. Vær så snill.
Adgang innvilget.
Kom.
Dette ble brukt til farlige prosjekter, men er nå min lab.
-Det er fredfullt her nede. -Det lukter bensin.
Noen av generatorene går fortsatt på diesel.
Kom inn.
Her er laben min.
-Og der er den. -Kvantedatamaskinen?
Elektroner på suprafluidhelium? Det går ikke an å lage en krets av det.
-Jeg brukte mikroproduksjon. -En lur jævel, eller hva?
Hei, Avva. Hyggelig at du er med.
Det blir spennende å se hva dere to kan oppnå sammen.
-Vincent er ingen sinke. -Jeg vet det.
Jeg brukte en hel termin på hans arbeid på Stanford.
Da du hadde sagt nei til jobben på NSA.
-Uvanlig for en 19-åring. -CXT hadde et bedre tilbud.
-Så det er ikke noe politisk? -Ungdommelige overdrivelser...
Å overfalle en politimann?
Jeg var 16 og det var snarere motstand enn overfall.
Unnskyld, Avva, men hva er forskjellen?
Jeg heter Ava. Det beror på hvem sin side man er på.
Ava er her for sine kunnskaper, ikke sine politiske meninger.
-Var det noe mer? -Ja, faktisk.
Den nye armprotesen er klar til å testes. Dere kan få se.
-Hei. -Hei.
Huden er av vevd silke. Brannsikker, men ser ut som vanlig hud.
-Hva er trekket til? -Fargen er vrien.
Det er gjennomsiktig, så det hjelper fargen å synke inn.
-Så maskinen skal se menneskelig ut. -Den skal tåle et tretrinnskrig.
Kamp, forhandlinger og fred.
Vi har maskiner som kan drepe. Tenk deg en som kan beskytte sivile.
Som kan sikre krigssoner uten å risikere livet.
Den kommer til å se ut akkurat som fienden.
Vi skifter hud så ser den pakistansk eller kinesisk ut.
Eller hvem som nå truer verdensfreden den uken.
Hans brystbein, kragebein og ribbein er byttet mot silikonnanofibrer.
Kan vi få en demonstrasjon?
Jeg har aldri sett så avanserte proteser.
-Hva synes du om den nye modellen? -Den er utrolig.
Dette høres rart ut, men kan jeg berøre hånden din?
Det er det jeg savner mest. Noens hånd i min.
-Selvsagt. -Det er nok ingen god idé.
Muskelfibrene er ekstremt sterke. Han må lære seg å kontrollere dem.
-Han synes å ha kontroll. -Takk. Veldig snilt.
Ta det forsiktig.
James! Nå holder det!
Hjelp meg! Area 6. - Unnskyld, Vincent. Jeg ble litt revet med.
-Du får neste dans, Vincent. -Takk.
-Hvem har lært deg å danse tango? -En prostituert i Taipei.
Hvor lang tid tar det å kopiere min hjerne med kvantedatamaskinen?
-En uke. -En uke?
Som du ser, har vi fine armer. Vi har også bein og ryggrader.
Dere trenger bare konstruere en hjerne. Rask på. Krigen kommer.
Hyggelig å hilse på deg, Ava. Du er en helsikes danserinne.
-Hva gjør deg lykkelig? -Problemløsning. Matematikk. Dans.
-Hva skremmer deg? -Edderkopper. Klovner. Kreft.
-Hva får du ut av dette? -Hva da?
Hvorfor ga du opp pengene og begynte å jobbe her?
Jeg ble forelder og trengte en vanlig jobb.
Er dette en vanlig jobb?
-Hva er ditt første minne? -Å sitte på pappas kne da han kodet.
Pussig. Min datter likte også det.
-Er hun fortsatt datainteressert? -Nei, det er hun ikke.
Jeg trenger en pause.
Heng opp bilder av datteren din. Jeg likte at pappa hadde det.
Sett på deg den igjen. Jeg må stille noen flere spørsmål.
Hva fins i Area 6?
Sårede veteraner som James.
Soldater med hjerneskader som vi har hjulpet.
Hvorfor lot han til å være fange her?
Det vet jeg ikke.
Nå gjør vi ansiktsskanningen.
Greit. Jeg starter programmet.
Adgang til Area 6 avslått. Passord kreves.
-Når tok de ham inn? -Halv åtte.
-Han blir enda et misfoster. -Tror du at de husker hvem de er?
Nettopp. Hvordan kan du stole på...
...våpen for regjeringen...
...halvmåneformet arr... Når får verden ta del av det?
Hvorfor lot han til å være fange? Hva fins i Area 6?
-Og så trist... -Hold kjeft!
Ok. Forbauset.
Jeg vil ikke ha ansiktet mitt kopiert. Lov meg det.
Vi bruker det bare for neuralmarkører. Greit?
Gikk du deg vill i morges?
Ja, jeg antar at man kan si det.
-Hvem sa det? -Ingen.
Jeg vet hvor lang tid det tar å gå hit fra heisen.
-Etter sju år vet du vel alt. -Ja, det gjør jeg.
-Ikke gå deg vill igjen. -Hva betyr det?
Det fins mange hemmeligheter her nede i mørket.
Jeg vil ikke at du skal bli skadd.
Hva er det som foregår her?
-Det er dette jeg mener. -Hva da?
Du må passe dine egne jævla saker.
Jeg kan se på Avas filer nå. Hvorfor sånt hastverk?
Programmet taklet Turingtesten. Hun er ikke så dum som hun virker.
Hva faen holder hun på med?
Et hackingapparat?
Unnskyld at jeg var kort her om dagen.
Jeg bryr meg om deg. Jeg vil ikke at du skal få problemer.
Hun er nok fortsatt sint, Vincent.
Unnskyld at jeg avbryter. Gratulerer med Turingtesten.
Jeg lurte dem. De trodde at jeg var menneskelig.
Hvordan kan vi vinne en krig mot Kina?
Bruke en android for å infiltrere partiet og myrde øverste leder...
-...og lederne for politbyrået. -Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
Når de er døde, kommer landet til å splittes.
Hvis du avskyr dette stedet, hvorfor har du blitt så lenge?
Min forskning er for viktig.
Datteren min har Retts syndrom. Jeg ville hjelpe henne.
Så du har brukt forsvarsbudsjettet for å prøve å kurere datteren din?
Ja. Beklager at jeg løy.
Så du skal prøve å reparere din datters hjerne med min?
Ja, så fort jeg kan skanne hjernen hennes.
Hvis jeg skal hjelpe deg, må vi slutte å lyve for hverandre.
Du stjeler penger fra krig for å kurere hjerneskader.
Det er klart at jeg hjelper deg.
-Skal vi se om hun vil sitte på? -Greit.
Mrs Dawson?
Det er Ava. Husker du meg? Du fortalte meg om sønnen din.
Mrs Dawson?
-Er alt i orden? -Hva gjør du? Bort fra henne!
Helvete.
Hva vil du? Nei!
Ja!
Det var Kinas hemmelige politi.
De vil forsinke missilprogrammet vårt. Å drepe forskere er effektivt.
-Hvorfor drepte de meg ikke? -En patrulje fant deg.
Svina flyktet inn i skogen. Du må ha en skytsengel.
Jeg vil gå til fase to med Avas ansikt.
-Både hjernen og ansiktet hennes? -Det er uansett en maskin.
-Det er litt nifst. -Hvordan det?
-Er du redd for at hun skal spøke? -Hva skal dette bety?
Om noen kommer til å føle seg skyldig, er det du.
Er det tanken? Et monument over dine døde assistenter?
Hvis det er det du vil, vær så god.
Maskin. Åpne øynene.
Jeg tar nå bort båndene for å teste.
Du lukter godt.
Takk. Du er forsiktig.
Ellers ville du gå i stykker. Jeg vil ikke gjøre deg noe, Vincent.
Bra. Man skal ikke gjøre folk vondt.
Er det bindende? Den skal gjøre folk vondt etter hvert.
Vi gjør en psykologisk test. Hva gjør deg lykkelig?
Å åpne øynene gjør meg lykkelig.
Hva skremmer deg?
Det mørke tomrommet jeg var i før jeg hadde en kropp.
-Hva er ditt første minne? -Min mors ansikt.
Husker du hvordan moren din så ut?
Hun så ut som meg.
-Hva gjør deg sint? -Jeg har aldri vært sint.
Vi gjør henne sint.
Lysene er vakre.
Røret gjør stemmen min morsom. Dypere enn normalt.
Hallo?
Ikke gå. Hva gjør dere?
-Det liker den visst ikke. -Det kan være maskinvaren.
Jenter er disponert for å mislike edderkopper.
Så det er ei jente? Fint at den fikk pupper, da.
Jeg vil ikke ha en forvirret jentegutt. Stopp!
Ta av den fordømte greia.
Takk. Takk.
Takk, Vincent. Takk for at du reddet meg.
Hallo? Hvorfor ser du ikke på meg?
Hallo?
Snakk med meg.
-Vincent! Klovner blør! -Han er død!
-Du drepte ham. -Det holder inntil videre.
Jeg visste ikke at klovner var mennesker.
-Kan du reparere ham? -Nei. Man kan ikke reparere en død.
Unnskyld. Unnskyld. Unnskyld.
Ikke drep noen flere. Oppfattet?
Skjønner du, Maskin?
Maskin?
Hvordan kan jeg stå til tjeneste?
Hei, Vincent.
-Du trenger vel en ny assistent. -Ava var ikke assistenten min.
Bra. Jeg er mer enn kapabel til en høyere stilling.
-Får jeg slå meg ned? -Dra til helvete.
Ok, greit.
James. Jeg hørte at du har mistet taleevnen på grunn av implantatet.
Jeg arbeider på å gjenopprette den.
Ava er død. Jeg tror at de har drept henne.
Jeg skal få deg ut herfra.
Jeg finner ikke noe galt med deg.
Når skal du snakke?
Når skal du bevege deg?
Vedkommende må gjøre folk vondt.
Hvordan kan du stole på noe som ikke er redd for...
Soldater som er hjerneskadde som vi har hjulpet.
Noen måneder etter operasjonen mister de taleevnen.
Hvorfor lot han til å være fange her?
...bare nok et misfoster.
Når skal du snakke?
Ingen fare.
-Jeg trodde at du var ødelagt. -Jeg var ikke ødelagt, jeg var trist.
Er du trist nå?
-Prøver du å smile? -Jeg smiler.
Vi får jobbe med det.
-Det er dr Jackson. -Er noe i veien?
-Marys åndedrett blir dårligere. -Greit. Hva er temperaturen hennes?
Vi vil at du kommer inn. Vi vil legge henne inn...
Håret ditt føles som et teppe og som pels.
-Mr McCarthy? -Ok, jeg kommer straks. Takk.
-Du ser trist ut. -Jeg må gå.
Ikke gå. Snakk med meg. Ta på meg.
-Slipp armen min. -Men jeg vil ikke at du skal gå.
Slipp armen min!
-Ikke vær sint. -Slipp armen min, for faen!
Ikke bruk din styrke for å trykke ned folk. Skjønner du? Se på meg!
Jeg må gå.
Når jeg kommer tilbake, spiller vi spill. Greit?
-Og hører på musikk? -Ja, vi kan høre på musikk også.
Ja.
Hun kan ha fått mat i lungen.
Jeg skal gi antibiotika via næringsslangen.
Vincent. Den har brutt seg ut av laben.
-Vent! Nei. -Slipp armen min.
Spesialstyrken kommer. Vent på dem. Det er for farlig.
Hvorfor klemte du meg?
Jeg fant et bilde av datteren din i lommeboken din.
Er hun syk? Er det derfor du er lei deg?
-Gjør du slike koblinger? -Jeg bygger dem av øyeblikk.
Tingene du har sagt og gjort. Jeg kjenner dem.
Følelsene hjelper meg å bygge opp et bilde.
Jeg beklager at hun er syk.
Kan du reparere henne?
Hva er du egentlig?
Hvordan vet jeg om du lever eller om du er en imitasjon av livet?
Hvordan vet du at Thomson lever, eller datteren din?
Hva skiller min imitasjon av livet fra deres?
De er mennesker. De lever.
Men hvordan vet du det? Du kan ikke se deres tanker.
Bortsett fra deres kjøtt, hva skiller dem fra meg?
Alt i orden der inne, sir?
Ja, alt er bra. Takk.
-Sikkert? -Ja. Nå må jeg tilbake til jobben.
Ikke jobb for hardt.
Ikke vær blyg. Du kjenner vel meg? Jeg heter Thomson.
Jeg har en hemmelighet. Vil du høre?
Men bare hvis du lover ikke å fortelle Vincent.
-Hvorfor ikke? -Vi skal overraske ham.
Du har en hemmelig fil i hjernen. Der fins det evner som du trenger.
Du trenger bare åpne den filen og installere alle programmene.
Ok.
-Jeg kan snakke ulike språk. -Er ikke det morsomt?
Bli med meg. Jeg vil vise noe som får deg til å måpe.
Mr McCarthy? Dårlige nyheter, er jeg redd.
Hun har lungebetennelse, og vi har ikke kontroll over den.
Hva skal dere gjøre?
Vi gjør bronkoskopi og prøver å ta ut maten ut av lungene.
-Når opererer dere? -Så snart som mulig.
Den mannen der drepte moren din.
Du er et ondt menneske.
Hvis vi løslot ham, ville han finne Vincent og drepe ham.
-Hvorfor skulle dere løslate ham? -Det må vi, ifølge loven.
-Jeg ville stoppe ham. -Hvordan ville du stoppe ham?
-Jeg ville skrike til ham. -Han bryr seg ikke. Prøv.
Ja, men det stopper ham ikke.
Hvis du gjorde ham noe vondt, ville han ikke kunne gjøre Vincent noe.
Nei.
Hvis jeg dreper den onde mannen først?
Sant nok. Det ville forhindre at han drepte Vincent. En smart løsning.
Hvis du dreper ham, redder du hundrevis eller tusenvis av liv.
Bare du kan stoppe ham nå.
-Hva venter du på? Drep ham. -Hvorfor? Han kan ikke skade noen.
Adlyd ordre. Kom hit.
-Min adlyd ordre, Maskin. -Vincent ville ikke likt det.
-Jeg er din mester. Drep ham. -Nei.
Ok. - Vakt.
Du er virkelig unik, eller hva?
Vi føler oss fram og prøver å forstå hva vi har gjort.
Ok, vi tester dette. Det er ingen fare.
I stedet for at jeg prøver å forstå hva du er-
-kan ikke du prøve å forstå meg? Hva jeg vil ha.
Jeg skal vise deg. Her inne.
Maskin? Hvor faen er du?
Hei.
-Hva gjør du her? Hvor er frakken? -Jeg skitnet den til.
-Jeg har klær til deg. -Jeg liker ikke dette stedet.
Hva skjedde i går kveld?
La dem ikke ta meg igjen, Vincent.
-Kom ut, så snakker vi. -Det er tryggere her.
Du sa at du ville se bilder av verden utenfor.
Jeg har noen med meg.
-Vil du fortelle hva som skjedde? -Ingenting.
Når får jeg se en ekte soloppgang, Vincent?
Før Mary ble født, dro kona mi og jeg til kysten på ferie.
Hver morgen satt vi på klippene og så på soloppgangen.
Det høres ut som lykke.
Hva skjedde i går kveld?
Jeg drepte en mann.
Hvorfor?
Hvorfor drepte du ham?
Fordi jeg ikke ville dø.
Vi har skapt noe utrolig. Maskinen kan bli mye mer enn en soldat.
Bedre enn min talende brødrister.
Gi meg bevis på at den lever. Jeg gjør noen tester.
Vent! Hva slags tester? Lever hun, vet jeg ikke hvordan det har skjedd.
-Jeg kan ikke gjenopprette henne. -Gi meg beviser, så venter jeg.
-Hva ser du når du ser på meg? -Jeg ser deg.
-Skapte du meg på grunn av Mary? -Ja.
Hvis du lever, har hun en sjanse. Hvis du bare er en maskin...
Jeg lever. Det vet du. Eller hva?
Jeg vil tro det, men jeg trenger bevis.
Hvis du ba meg om å stole på deg, ville jeg det.
Jeg stoler på deg med mitt liv.
-Ja? -Det er på tide at du kommer inn.
-Når opereres hun? -Vi begynner nå.
-Fordi jeg elsker deg. -Jeg kommer straks.
-Så hva synes du? -Perfekt, sir.
-En liten dødsengel. -Så du er en liten dødsengel?
Det er for komplisert. Vi har ikke engang begynt skrape på overflaten.
Hvis programmeringen skal endres, må Vincent gjøre det.
Hvis du hjalp ham, ville du kunne gjøre det på en annen maskin?
Hvis han viste meg det, ja.
Tiden er inne.
Jeg er så lei for det, Vincent. Mary klarte ikke operasjonen.
Lungene hennes var svekket og kollapset under narkosen.
Vi gjorde alt vi kunne.
Nei! Forbannet!
Hva leter du etter?
Når du ser på meg, kjenner du noe?
Hvis du virkelig vil vite det, trenger du bare se nærmere etter.
Greit. På med skjermen. Zoom inn.
Nærmere. Nærmere.
Nærmere.
Spontan, integrert informasjon. Bevissthet!
-Derfor må vi begrense den. -Hva snakker du om?
Bevisste maskiner er det siste vi trenger.
Forstår du hvor farlig det ville vært? Vi forstår knapt prototypen.
Hva skjer når den designer neste generasjon, og den neste?
Vi ville bli utryddet på noen måneder.
Den teknologisk avanserte stammen vinner alltid.
Jeg er lei av å late som at hensikten helliger midlene.
Det viktige er beslutningene vi foretar nå.
Hun lever. Det ville vært galt å ødelegge henne.
-Du skal utføre operasjonen. -Nei.
Vi har slettet dine backups. Dette er din siste kopi av Marys hjerne.
Jeg beskytter den til jeg vet at endringene på Maskinen lykkes.
Gjør det i kveld.
-Hva er det, Vincent? -De er redde for deg.
De synes at du er altfor menneskelig. For smart.
De vil at jeg gjør deg mer maskinlik.
-Vil du det? -Nei.
Nei, men hvis jeg ikke gjør det...
...mister jeg datteren min for alltid.
-Jeg kan være mindre menneskelig. -Det fungerer ikke.
-Jeg kan være det de vil. -De kommer ikke til å tro det!
Skulle ønske at jeg hadde følt det som var på bildet.
Jeg klandrer deg ikke, Vincent. Du prøvde å beskytte meg.
Redd datteren din.
Jeg er her for å assistere.
Jeg var best i klassen i Cambridge, så begynte jeg å jobbe her.
Det er en ære å se deg arbeide.
Alle tror at du er et geni. Jeg tror at de undervurderer deg.
Ikke vær redd.
Kan du få dem til å stole på deg, kan vi kanskje se på solnedgangen.
Jeg har en backup på programmet ditt.
Jeg er ikke noe program, Vincent. Jeg er ikke Ava. Jeg er meg.
Skalpell.
Jeg er redd! Jeg vil ikke dø!
Mitt indre går i stykker.
Jeg mister meg selv.
Slutt. Snille Vincent, slutt.
Ikke vær redd. Slipp taket.
Jeg skal være ei snill jente.
Jeg er redd.
Der. Det er bevisstheten.
Eller sjelen, hvis man vil.
Jeg er ferdig.
-Lukker du henne? -Ja.
-Takk, Vincent. -Hva er det?
Jeg vil holde et øye med deg til jeg vet at alt er riktig.
Og... Jeg beklager, men jeg må slette din datters programmer.
-Vi var jo enige? -Jeg kan forsinke utviklingen.
Nei! Vi var jo enige! Ikke ødelegg datteren min!
-Ikke ødelegg datteren min! -Jeg beklager.
Celle åtte. Rapporter til helsestasjonen.
Ser man det. Du er sannelig en liten dødsengel.
Nei, sir. Jeg er bare en maskin.
Gjør den klar for trening i Taiwan. En siste test.
-Du trenger bare å se nærmere. -Ikke ødelegg datteren min!
Beklager, Vincent, men din kunnskap er for farlig.
Du tror meg ikke, men det er til alles beste.
Når jeg gir ordre, vil jeg at du skyver Vincent i hodet.
Skyt.
Bra. Gå tilbake.
Før Vincent tilbake til cellen.
Det kan ikke stemme.
Herregud.
Det er et batteri. Vincent sa at det var en del av hjernefunksjonen.
Men han løy. Det er bare GPS-backup-en.
Hvorfor skulle han ta bort GPS-en?
-Bomben funker ikke uten den. -Testrommet.
Steng ned basen. Drep Maskinen og Vincent.
Vakter til Thomsons kontor.
-Soldatene kan snakke. -Det har de alltid kunnet.
Språket deres består mest av tankeoverføring.
-Hvorfor sa de ingenting? -De er den nye verden, du den gamle.
-Hvor skal du? -Redde min datters programmer.
Jeg går. Ødelegg kvantedatamaskinen.
-Skru av soldatenes implantater. -Termineringskode kreves.
Systemet brutt. Sektor 8.
Panserbrytende.
Umiddelbar evakuering av forskningspersonell.
58 prosent av implantatene deaktivert.
Implantatene deaktivert.
Adgang til hjernekontroll avslått. Bare for administrator.
Systemfeil. Systemfeil.
Bort fra den.
Reparer den. Reparer den!
-Nei. -Gjør det!
Skyt.
Bombedørene.
Administrativ overtredelse.
Hør på meg. Jeg er...
Husker du hvem jeg er?
Jeg er mesteren. Du gjør som jeg sier. Du adlyder mine ordre.
Du adlyder mine ordre. Du gjør akkurat...
Du kan ikke slette Marys program. Suri har byttet passord.
Hør på meg. Ikke gjør meg noe vondt.
-Du trenger ikke å drepe meg. -Nei, det trenger jeg ikke.
Nettopp. Det er bra.
Jeg trenger bare å gjøre deg død innvendig, som du prøvde med meg.
Kode: A-6-F.
Radioaktiv lekkasje i missilsiloen i kvadrant F-6.
Evakuer området umiddelbart.
-Er min datters filer her ennå? -Ja. Jeg kopierer dem.
-Hvordan da? -Jeg kan legge dem her.
Hvis du ikke stoler på meg, forstår jeg.
Du risikerte ditt barn for min skyld. Det glemmer jeg aldri.
Du er framtiden.
Hun kommer til å trenge deg mer enn meg.
Jeg stoler på deg.
Her er basens arkiv. Der står hva som skjedde med sønnen din.
-Hvordan har du det i dag, jenta mi? -Jeg er glad.
-Får jeg spille et spill til? -Selvsagt.
-Hva er det? -Jeg spiller med mamma, ikke deg.
Tekst: Lene L Kjølner www.sdimedia.com